Десислав Начков
Полетът на какавидата

chitanka.info

На Красимир Христов Цветков — Къри

Дойдох на света без топовни салюти,

живота понесе ме в плен,

а с него получаваш и мъдрост и глупост,

кой знае кое е за мен?

На седем смирено в училище влязох,

но то не потръгна веднага,

наложи се майка ми да ми показва,

а като не учех — тояга.

Поех по лъжичка от всяка наука,

пях в хор и целунах момиче,

и лека-полека от малък и глупав

пораснах и станах отличник.

Така покрай мен запрепускаха дните

и диплома силна си взех,

загледан във бъдното свое честито

мечтаех за бляскав успех.

А то пък излезе напълно обратно —

получих си своя ритник,

и вместо студент с настроение лятно

със зимна тъга съм войник.

Очаквах с професори важни да споря

за сложни и умни неща,

а днес ми не даде дори да говоря

един избухлив старшина.

Оттука започвал е значи живота,

а всичко преди е мираж,

в главата ми дъжд от прозрения хлопа

и пада на мокрия паваж.

Изхвърлен, отритнат, изгубен в тълпата

за помощ протягам ръце,

но нийде не виждам искрата, която

ще стопли и мойто сърце.

То старта отмина, звукът отшумява,

но аз се подхлъзнах и „хоп“,

сега ще лелея за бъдеща слава

сред кален войнишки окоп.

И в него ще чакам ветреца попътен,

превръщащ момчето във мъж,

глупака в мъдрец, а безпътния в пътник…

ех, само да дойде веднъж!

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.